För en månad sen lyssnade ni på läkarna på läkarlinjen.
Och i dag...
I dag är det ni som är läkarna.
Era år här som ST-läkare inom kirurgi blir era livs bästa och värsta.
Ni kommer att pressas till det yttersta.
Åtta av er lär byta specialitet, fem blir knäckta och två ombeds sluta.
Det är här allt börjar. Det här är er skådeplats.
Hur väl ni spelar, det kommer an på er.
Meredith! Meredith!
Du måste resa dig upp. Meredith, res dig upp!
Herregud...
- Hur länge var jag avsvimmad? - Jag... vet inte. Min sko är borta!
- Var är Derek och Lexie? - Vet inte. Jag har tappat en sko.
- Vad har hänt? - En flygkrasch. Vårt plan kraschade!
Var är Derek?!
- Var är Derek, Cristina? - Han sögs ut genom ena sidan.
- Och bakre delen på planet lossnade. - Lexie satt längst bak.
När jag tittade bakåt såg jag bara himlen.
- Var är hon? - Jag vet inte! Jag har bara en sko!
Jag blöder...
Håll käften! Håll käften!
Hör du det där ljudet? Var kommer det ifrån?
Där. Ljudet kommer därifrån.
Derek!
Lexie!
- Derek! - Lexie!
Lexie!
- Finns det nån där? - Jag är här!
Jag kommer inte... Jag sitter fast!
Gör inte så! Sluta!
- Jag kommer inte ut! - Vad heter du?
- Jerry. - Jag heter Arizona.
Rör dig inte, för du kan bli mer skadad.
Spakarna är... En av motorerna la nog av.
Finns det fler överlevande?
Ja... Ja, vi överlevde allihop. Jag tror att alla överlevde.
Ni är kirurger allihop.
- Vad skrattar du åt? - Jag är gift med en ortopedkirurg.
Och jag stirrar på en benpipa. Det är inte alls kul.
Jag har nog hamnat i chock.
- Okej... - Men det är ingen fara!
Jag skulle vilja sluta skratta...
Arizona?
Ja?
Jag har ingen känsel i benen.
Jag tänkte väl att det var illa.
- Lexie! - Så klart du kom.
- Hur är det med henne? - Hon är vid medvetande.
- Hur mår du? - Jättebra.
- Fint. Nu ska vi få ut dig därifrån. - Okej.
Hon har takykardi och andnöd.
- Vi måste hitta Derek. - Vi tar Lexie. Leta efter Derek, du!
Vi måste få bort henne därifrån.
Vrid tillbaka den. Vrid tillbaka den.
Vänta lite!
Okej, gör det.
Herregud!
Derek! Derek! Derek!
Derek!
- Meredith... - Derek!
- Meredith? - Derek!
Meredith...
- Har ni sett Altman? - Nej. Ni har meddelanden.
- Är nån döende? - Nej.
Sätt på telefonsvararen. Trauman på ingång, jag hinner inte. Sök Altman!
- Vad har hänt? - Nyutbildade brandmän i husras.
- Just fin examen... - Jag är tillgänglig fram till sju.
ST-läkarnas middag är i kväll.
Varför bjuder ni dem på middag?
Det är ju tradition. Vi firar en milstolpe. Ni får gärna följa med!
- Nej tack. - Det blir jättefint. Alla älskar det!
- Mörda mig så jag slipper middagen. - Vi kan skjuta varandra.
- Yang och Grey stack lägligt. - Nej, de kommer.
Jag ska hämta deras dumma kemtvätt och leta fram deras dumma finskor.
Dessutom ska jag passa Merediths dumma unge. Hon är gullig, förresten.
- Har du valt Tulane än? - Nej, jag har mycket att fundera på.
Vill ni höra mina alternativ?
Ska jag servera snabbmat eller mjölka kor?
Servera snabbmat, så klart.
- Du är ju ändå läkare. - Börja på Tulane i stället.
Par kan bo på skilda håll. Det är så vanligt att det kallas "särbo".
- Syfilis är vanligt, men jobbigt. - Vad pratar ni om?
Nån har fått en utbildningstjänst inom kirurgi i Los Angeles.
- Jag ska prova nåt nytt. - Gratulerar! - Eller...?
- Fler äkta par än vi pendlar. - Ska ni gifta er? Så underbart!
- Fly fältet, du. - Ja, för min kärlek tål avstånd.
Ett distansförhållande är inte så pjåkigt.
- Påstår du att avstånd är romantiskt? - Sexet blir ju hetare.
Arizona har bara varit borta en natt, och hon ska få ett hett mottagande.
- Sexiga underkläder, kroppsfärg... - Det finns en Gud.
- Jag räknar. Ett, två... - Tre!
En gång till. Ett, två, tre!
- Jävlar! - Lexie. Berätta hur det är nu.
Ena benet och bäckenet är krossade.
Och jag kan inte känna min andra arm, så jag vet inte om den är borta.
Det känns som om bröstet kommer att explodera -
- så jag har nog en stor blödning i lungsäcken.
Vi kan hämta syrgas i planet. Och vätska, det behöver hon.
Och syrgastuber. Och vatten.
Hämta vatten. Gör det nu!
- Varför gör du inget? - Hon vet att det inte hjälper.
Nej, du kommer att bli bra.
Sluta, du kommer att klara dig!
Stick och hämta allt!
Jag kommer strax tillbaka.
Vätska i övre högra kvadranten. - Ring CT!
- Öppet lårbensbrott på 2:an. - Ta fram röntgenbilderna!
- Vad är det? - Rita Simon ringde i morse.
Jag har inte hört av Rita sen Bagdad.
Hon frågade om du skulle bli chef på FMC.
- Jag tänkte berätta det. - Men du teg.
Min chefsneurokirurg har slutat. Måste jag ersätta dig också?
Jag ska inte ta jobbet. Jag har inte hunnit ge besked, bara.
Förbered CT.
- Jag ska försöka spjäla det. - Nej, jag kan göra det.
- Jerrys nacke måste stabiliseras. - Vem är Jerry?
- Hur är det med dig, Jerry? - De hittar oss efter max fyra timmar.
En sändare i planet gör att de kan hitta oss direkt.
- Hittade du Derek? - Nej.
- Har du nån tejp, Jerry? - Ja.
I skåpet där. Och ta signalpistolen.
Man skjuter om man hör en helikopter.
- Lexie, då? - Inte bra. Okej...
Sitt helt stilla nu, Jerry. Bra.
Jerry, finns det en förbandslåda?
Ja, en stor, i skåpet till höger bakom cockpit.
Det finns inget skåp där.
Be henne att stå ut i fyra timmar till.
Det är väl för att jag sitter fast som jag har mist känseln?
Jag blir väl inte förlamad? Jag kommer väl att kunna gå?
Jag beklagar.
Cristina! Jag kan inte hitta honom. Jag har letat överallt.
- Han kanske har hämtat hjälp. - Ja, men jag måste leta.
Nej, Meredith. Du borde komma och hjälpa Lexie.
- Lugn. Cristina kommer strax. - Mark...
Vi ska se till att du blir stabil, och du kommer att klara dig.
- Mark... - Hon kommer alldeles strax.
Mark. Jag kommer att dö.
Nej då.
Jo. Snälla, hälsa...
Hälsa Meredith att jag älskar henne.
Säg att hon var en bra syster. Hälsa min pappa...
Du ska inte dö. Du kommer att bli bra.
- Håll mig i handen. - Nej, för du ska inte dö.
- Håll mig i handen. - Nej, du ska inte dö!
Uppfattat? Du ska inte dö i dag.
Jag älskar dig.
Du måste inte säga det bara för att jag sa det.
Jag älskar dig. Jag har alltid varit kär i dig.
Jag kommer alltid att vara kär i dig.
Därför måste du överleva. Vi... vi kan gifta oss.
Du kommer att bli en jättefin kirurg.
Och vi kan skaffa två, tre barn.
Sofia... kan få syskon.
Ja, en syster och två bröder. Och...
- Vad fint... - Vi kommer att bli lyckliga, Lex.
Du och jag kommer att få ett underbart liv, Lexie.
Vi kommer att bli så lyckliga. Så du får inte dö, okej?
Du får inte dö.
Det är meningen att det ska bli vi.
Vi är gjorda för varandra.
Gjorda för varandra...
Jag älskar dig. Jag älskar dig... Jag älskar dig...
Jag älskar dig, jag älskar dig, jag älskar dig!
Jag älskar dig...
- Din fru är knäpp! - Ja, men söt.
Hon tog över mina barnpatienter. Hon straffar mig för det med Hopkins.
- Jag ska ringa henne direkt! - Nej, strunta i mobilen nu.
- Jag är sur! - Det är hon med, för hon älskar dig.
Vänta tills hon kommit hem. Prata i morgon när ni har lugnat er båda två.
Hjälp mig i stället, om du inte har nåt för dig. Där!
Hon kommer väl redan i kväll?
I kväll hade jag tänkt mig saker som inte får henne att ropa ditt namn...
Varför sa du nej till jobbet på FMC?
- Jag säger inget. - Jo!
- Vad betyder FMC? - Försvarets Medicinska Centrum.
De ansvarar för alla sjukvårds- operationer i USA och i Europa.
Hon får uppfinna metoder,
och de ger medel till hennes stamcellsforskning.
- Det låter perfekt. - Det är en unik möjlighet.
- Så hur...?! - Surar du för att jag är kvar?
Vem är du lojal mot? Du ombeds tjäna ditt land.
Vet du var vi är just nu, Hunt?
Det var i det här rummet min man dog. På det här bordet.
Och oavsett hur många underbara, otroliga ting som har skett här inne -
- så kommer det alltid att vara rummet där min man dog.
Vi kommer alltid att ha träffats i södra hissen.
Serveringen är för alltid stället där han bjöd mig på lunch.
Jag skulle gärna vilja sluta här och glömma allt för gott.
Men du är mer nedsliten och knäckt än jag nånsin har sett dig.
Trots allt som jag har utsatt dig för -
- har du bara varit en uthållig god vän för mig.
Jag tänker inte lämna dig eftersom jag är lojal.
Jag tänker inte börja på FMC eller nån annanstans.
Det håller inte. - 3.0 prolene, tack.
Derek! Derek!
- Jag fattar inte att det händer igen. - Vi måste hitta honom!
- Jag fattar inte att det fortsätter! - Vi måste leta efter honom!
Vi bara dör. Vi råkade ut för en flygolycka!
Om Derek hade sökt hjälp skulle han ha sms: at eller nåt.
Vi måste hitta honom. Nåt är fel!
Efter det här ska jag sticka från det här dödssjukhuset!
Cristina. Derek är nog död.
Annars hade han sökt upp oss.
Han är nog död. Och Lexie är död. Min man och min syster är döda!
Och vi kommer också att dö här!
- Skärp dig! - Skärp dig själv!
Jag försöker! Skärp dig ändå.
Skärp dig ändå.
- Min syster är död... - Skärp dig ändå.
- Tror du att Derek är död? - Jag vet inte, kanske.
Men jag har PTSD, så jag är inte tillförlitlig!
Cristina, du är fortfarande min människa.
- Fastän jag inte är din... - Meredith.
Meredith!
Jag hörde din röst. Jag trodde att jag drömde.
Gud!
- Där var den! - Förbandslådan?
Min sko!
- Hur är det med henne? - Hon slipper ju gå barfota.
Förlåt...
Var är Lexie?
Nej...?
Okej... Hårsprej...
- Nu försöker vi skärpa oss, okej? - Okej.
- Lossa tryckförbandet. - Då förblöder du.
- Jag måste rädda handen. - Och livet.
- Säkerhetsnål! - Ta hit den!
- Har du en t-shirt eller en scarf? - Ja.
Nu måste vi få igen såret.
Använd säkerhetsnålen. För den igenom, in och ut.
Och lägg scarfen utanpå och tejpa.
- Och t-shirten? - Sätt den i munnen, för jag lär skrika.
Och jag svimmar nog.
Förlåt...
Svimma, snälla! Svimma, snälla!
Svimma, snälla...
Avsluta. Jag ska beställa ankan.
Den steks i sex timmar och blir så mör.
Får jag gå med på ST-läkarmiddagen?
Nej, nu är det deras tur.
- Är ni med på noterna inför middagen? - Ja då.
- Helt med på noterna. - Mums!
Jag är rena Miles Davis, för såna toner blir det!
Ni får tio dollar om ni knivhugger mig i ansiktet nu.
Hej.
Nu fattar jag varför du kämpade så för att hålla kvar henne.
Om Cristina tänkte stanna så skulle du ta det där jobbet.
- Jag kommer att klara mig bra. - Nej. Du mister ditt livs kärlek.
Jag tittar efter henne överallt.
Hon är inte ens borta än, men jag saknar henne ändå.
Jag skulle vilja säga att det går över, men det gör det inte.
Tändstickor! Nu kan vi göra upp eld.
Ja, då syns vi. Gör upp eld.
Mark, vi måste göra upp eld.
Mark! Mark, du måste hjälpa till!
- Jag kan försöka göra det. - Nej, han får inte dra sig undan.
Det är sorgligt med Lexie,
men du hjälper till fast din syster är död.
- Cristina... - Nej!
Efter alla bomber, vapenhot och överkörda kompisar -
- vet jag att jag inte vill dö! Jag vill härifrån!
Jag vill åka hem, och alla måste hjälpa till!
Mark, res dig upp och hjälp till! Ställ dig upp!
Mark, Mark...
Mark, snälla du...
Mark...
- Helvete! - Meredith!
- Vad hände? - Biljud på hjärtat, utvidgad halsven.
Är det hjärttamponad?
- Det är hjärttamponad. - Är du säker?
Ja, till 75 procent. Eller till 70 procent...
- Då är du inte så säker. - Hit med ultraljud, då!
Ge mig ultraljudet.
Hjärtsäcken kan brista.
Vi måste dränera hjärtsäcken, för annars stannar hjärtat.
Med vad? Vi har ingen spinalnål nr 18.
Nål, nr 18.
Så där. Håll den. Ta av locket.
Varför? Ah, lysande. Det funkar.
Gör rent där.
- Är den tillräckligt lång? - Jag går in under xifoidbenet. Kniv.
Nål.
- Här. - Mark, försök ligga stilla.
- Lugn, Mark. - Ta det vid vänster axel.
- Punktera inte hjärtat! - Jag vet.
- Punktera inte hjärtat. - Jag vet.
Okej.
Djupare!
- Jättebra. Nu, så! - Det här funkar.
- Nu dräneras det. - Bra gjort.
Så där ja. Ska vi äta lunch?
- Hörni! Vad i helsike gör ni?! - Vi äter.
Nej! Ni ska gå på ert livs viktigaste middag i kväll.
Jag kan inte äta anka. Jag hade en tam anka som liten.
- Ta biff, då. - Jag hade en ko...
- Ingen vill gå. - Han förbeställer ankan.
- Varför vill ni inte fira? - Jag vill fira Hopkinsjobbet.
Jag gillar inte Webber så värst. Han vet varför.
- Jag körde på tentan. Varför fira? - Bu, stackars April!
Jag fick sparken som ST-chef och sen från sjukhuset.
- Och sen var min man otrogen. - Har du varit gift med en man?
Sen dog han.
Jag hade aldrig trott det, men nu är mitt liv toppen.
Det här är en bagatell!
Och ni missar er stund. Ni överlevde ST-tjänstgöringen!
Stanna upp och fira det, för livet förändras på ett ögonblick.
Ena stunden är man olycklig -
- men så plötsligt har man träffat en underbar kvinna och så är man kär.
Det här ögonblicket är ert. Det kommer bara en gång.
Och ankan är helt jäkla otrolig.
- Mark...? Vad hände? - Hjärttamponad.
- Meredith gjorde en perikardiocentes. - Han är vid liv just nu.
Var är Lexie?
Lexie är död.
- Vi borde göra upp eld. - Jag har tändstickor.
- Vi har fem kvar. - Gör en stor eld som syns.
- Du sa ju fyra timmar, Jerry. - Sch, lyssna!
Vad betyder det? Kommer de inte? Max fyra timmar, sa du.
Helikopter!
- Herregud, en helikopter! - Hjälp!
- Var är den? - Hjälp!
Använd signalpistolen!
- Den funkar inte! - Skjut igen!
- Ge hit den! - Hjälp!
Hjälp!
Nej, kom tillbaka!
Jag valde Tulane.
Bra.
Det är bra för dig.
Men jag mår illa av att åka härifrån, av att lämna dig.
Men det är fint att du är så jädra glad över det.
Det är jag inte. Jag är inte glad över nånting.
Jag är inte glad över att allt jag har varit visar sig vara falskt.
Jag är inte färdig kirurg, inte oskuld och ingen god kristen.
Jag vet inte vad jag är, men inte är jag glad i alla fall.
Jag älskade att ligga med dig. Du fick mig att känna nåt...
Du förändrade mig, Jackson, och jag älskade det.
Men jag hatar att jag inte är oskuld inför min blivande man!
Och jag är inte glad över att du mår dåligt, för du är min bästa vän.
Men Torres har faktiskt rätt.
Mina problem kommer att vara kvar i morgon och i övermorgon.
Snart är min bästa vän på Tulane, och då lär vi aldrig träffas mer.
För en enda kväll tänker jag glömma allt det där.
Och jag tänker försöka, jag ska försöka vara lycklig.
Jag är lycklig i kväll.
Jag tänker vara lycklig, för vi borde fira just nu.
Kan du sluta se så sur ut och glädjas tillsammans med mig?
Du är verkligen snygg.
Det är du också.
Dr Robbins. Tala in ett meddelande, så ringer jag upp.
Hej, det är Alex.
Hopkins vill bara ha mig för att jag blev nån när ni lärde upp mig.
Jag fattar inte vad ni såg i mig. Ni är antagligen knäpp, men...
Jag måste börja på Hopkins för att se om jag är nån utan ert stöd.
Jag ville väl tacka egentligen, jag vet inte.
Om ni vill vara förbannad, så får ni vara det. Hej då.
De vet inte var vi är... De vet inte var vi är.
Sändaren blev nog skadad i kraschen. Om sändaren är trasig...
- Då kan vi bli kvar här i flera dagar. - Ja.
Zola...
Owen måste ha fattat att vi saknas. Han har säkert skickat nån.
- Mark? - Jag borde ha sagt det tidigare.
Att jag älskade henne. Jag borde ha sagt det tidigare.
Hon visste det.
- Jag tror att hon visste det. - Hon visste inte det.
Mark, håll ut. Du måste hålla ut.
Ni kommer att klara er. Ni behöver inte mig.
Ta hand om vår flicka.
Nej, tyst nu. Håll tyst!
Lexie väntar på mig.
Jag kommer att få det bra.
Mark Sloan, nej!
Nej, nej! Sofia väntar på dig.
Och Callie väntar på dig, och jag väntar på dig.
Vi ska åka hem tillsammans, okej?
- Okej... - Okej. Okej.
- Tack. - Hade du sökt mig?
- Vi måste talas vid. - Nej. Inte alls.
Jag stannar. Det blir kul, som i Irak.
Du får sparken.
- Den var bra. - Med omedelbar verkan.
- Hunt... - Jag önskar att det vore annorlunda.
Du har ju andra möjligheter, så...
Sluta, Owen! Du kan inte bara...
Det kan jag visst, och det är gjort. Jag har redan mejlat styrelsen.
- Du kan inte bara be mig gå! - Du får inte vara kvar här längre!
Du borde ha sett alla tecken. Du har stört på operation.
Du har trotsat mig inför personalen och inför kandidater.
- Det går inte. Jag är chef. - Owen, jag var...
- Allt det där ligger bakom oss. - Ja, för du har fått sparken.
Allt är avgjort. Packa dina grejer.
Din jävel. Din jävel! För fan...
Se till att hon inte försvinner. Kämpa för henne! Du måste...
Ge dig av. Var fantastisk.
Du får inte fatta såna beslut ensam utan förvarning längre.
Du får inte säga: "Jag kanske skulle göra en AT. Vi får se hur det går."
"Jag kan ta upp det med Miranda sen, men just nu är det min hemlighet."
Ditt liv är inte sånt längre.
När man lever ihop så pratar man.
Man fattar beslut tillsammans och man är lojal.
Du är inte singel längre. Begrips?
- Ska vi fortfarande gifta oss, då? - Vad...?!
Jag friade till dig! Klädd i trenchcoat och stringtrosor.
Det bevisar återigen att stringtrosor är helt värdelösa...
- Men nu står jag här igen och friar. - Jag gillade stringtrosorna.
Prova ett snöre i rumpan själv.
Mitt livs mest romantiska samtal.
Jag gör inga romantiska inviter, utan jag friar. Och om du inte kan...
- Du älskar mig, eller hur? - Jag är väldigt arg på dig.
- Du gifter dig med mig på rent trots. - Ja, precis.
Säg att det kommer att bli bra.
Det kommer att bli underbart.
God morgon. Dr Sheehan på Boise Memorial här.
Jag undrade bara när kirurgerna från er skulle komma.
Dr Sheehan här igen.
Era kirurger har inte kommit än. Jag ska ringa flygplatsen om vädret.
- Har Yang eller Grey hörts av? - De landade för en timme sen.
Jag har ett råd som jag alltid brukar ge på de här middagarna.
Ett knep som kommer att hjälpa er med alla utmaningar ni har framför er.
Men vi ska nog vänta på de andra.
Det är dr Sheehan igen. Vi börjar bli lite oroliga.
- Jag är hungrig. - Tänk på nåt annat.
- Jag är hungrig. - Jag har lite tuggummi.
Jag vill inte ha tuggummi, jag vill ha mat. Jäklar...
Åh, Grey... Vi har en tändsticka kvar.
- Du, somna inte! Håll dig vaken. - Okej.
Derek! Derek! Det gäller dig också.
Alla måste hålla sig vakna!
Tänd tändstickan. Var försiktig, det är den sista.
Okej.
Våra år som ST-läkare inom kirurgi blir de bästa och sämsta i våra liv.
Vi kommer att pressas till det yttersta.
Allting börjar här. Det här är vår skådeplats.
Hur väl vi spelar kommer an på oss.